![Irina Maria Dumitru, avdelingsingeniør ved Institutt for geovitenskap. Foto: Gorm Gaare.](https://image.parat.com/160403.webp?imageId=160403&x=0.00&y=0.00&cropw=100.00&croph=100.00&width=960&height=642&format=jpg)
Universitetsmedarbeiderne
De drøyt 300 Parat-organiserte ved Universitetet i Bergen spenner over 70-80 ulike fagdisipliner og forskjellige avdelinger. Vi har sjekket ut hva fem av fagfolkene fyller arbeidshverdagen med.
Denne artikkelen er mer enn 2 år gammel og kan inneholde utdatert informasjon.
Vi har møtt en tannhelsekretær, en elektronfotograf, en tynnsliper, en malerikonservator og en fotograf som digitaliserer gamle bilder.
Tannhelse ved Ulrikens fot
Mona Johannesen jobber som seksjonstannhelsesekretær ved Institutt for klinisk odontologi, ved avdeling for endodonti. Det utdannes tannleger og tannpleiere.
– Jeg bistår tannlegestudentene med å dekke opp stolene og utstyret, hjelpe i behandlingen og serve studentene, sier Johannesen.
Oppgavene spenner fra pasientomsorg, assistanse til tannlege/tannpleier og studenter, røntgen, opplæring av studenter i hygiene, oppdekking og avspriting av unit, etterfylling av instrumenter og materialer, steriliseringsarbeid og vedlikehold av utstyr i tillegg til pasientadministrative oppgaver. Johannesen påpeker at trivselen på jobb er høy.
– Det er et fint sted å jobbe – med gode kolleger. Det er et stort arbeidsmiljø, og det er mange å støtte seg på, sier hun. Hun vektlegger også at det er mange arbeidsgrupper og avdelinger ved Odontologen, som holder til i moderne lokaler i Årstadveien ved foten av fjellet Ulriken i Bergen.
Som én av 80 tannhelsesekretærer ved Institutt for klinisk odontologi har Mona Johannesen en både kollegial og faglig spennende arbeidsplass. Foto: Gorm K. Gaare.
Det er et stort faglig miljø med 80 tannhelsesekretærer, som jobber sammen med 90 tannleger og 350 tannlege- og tannpleiestudenter.
– Forskjellen mellom å jobbe privat eller offentlig og på Odontologen, er at vi her er i en undervisningsinstitusjon som utdanner tannleger, tannpleiere, spesialister og kvalifiseringskandidater, og med pasientbehandling som del av undervisningen, sier Johannesen.
Medlemmer over hele Bergen
Vi drar fra Ulrikens fot til Nygårdshøyden, hvor universitets realfagbygg ligger. Det er hovedtillitsvalgt Randi Heimvik somer guide. Heimvik har over 300 Paratmedlemmer å følge opp, ettersom ikke langt fra en av ti universitetsansatte er medlemmer. Hun er 100 prosent frikjøpt til fagforeningsarbeid.
Randi Heimvik, lydingeniør, er hovedtillitsvalgt for godt over 300 Parat-medlemmer fordelt på 70–80 fagdisipliner ved Universitetet i Bergen. Foto: Gorm K. Gaare.
Medlemmene er spredt på universitetets 100 forskjellige lokaliteter rundt i byen mellom de syv fjell, så arbeidshverdagen byr på en del lokal reising, for å si det mildt. Mens vi kjører gjennom byen fra det ene universitetsbygget til det andre, påpeker Heimvik at det er en stor arbeidsplass.
Hovedtillitsvalgt Randi Heimvik
Medlemmene representerer 70–80 ulike fag, så det er en god bredde, fra tannhelsesekretærer til direktører. Det kan være utfordrende å ha både ansatte og ledelse som medlemmer, sier Heimvik.
Hun er lydingeniør med fartstid i NRK og filmsektoren og underviste lyd ved universitetet i flere år før hun ble hovedtillitsvalgt. Som høyskoleutdannet har hun tanker om at mange høyskoler bestreber seg på å oppnå universitetsstatus.
– Personlig mener jeg det tar vekk litt av fagutdanningen, når jeg tenker på de tekniske fagene. En bachelor i ingeniørfaget sier ikke så mye som når du kommer ut av en høyskole med en spesifikk kode på hvilken fagutdanning du har tatt, sier Heimvik.
Hun synes det er trist at høyskolene forsvinner.
– De har en annen mulighet til en høyere utdanning enn ved universitetene, sier Heimvik.
Fotograferer med elektroner
Inne i Realfagbygget hilser vi på Irene Heggstad, seniorforskningstekniker ved Institutt for geovitenskap. Hun er utdannet fotograf og jobber med elektronmikroskopi, mikroskopisk metodikk og forskningsfotografi.
– Daglige rutiner her på elektronmikroskopisk lab er å veilede studenter og forskere innenfor preparering og mikroskopering. Jeg hjelper dem med å få frem de beste fotografiske og analytiske resultater av det de arbeider med, sier Heggstad.
Irene Heggstad er seniorforskningstekniker ved Institutt for geovitenskap, der hun har ansvaret for elektronmikroskopi. Foto: Gorm K. Gaare.
Det er mest mastergradsstudenter fra realfag, men også forskere fra hele universitetet.
– De kommer med mye forskjellig, så det er ingen dager som er like, sier Heggstad. Det kommer kjemikere, geologer, biologer, mikrobiologer og medisinere.
For Heggstad gjelder det å veilede til de respektive utøverne kan utføre elektronmikroskopering på egen hånd.
– Intensjonen er at studentene skal gjøre dette selv, noe alle ønsker å gjøre. Heggstad forklarer at elektronmikroskop er som et kamera som bruker elektroner i stedet for lys, og det lages svart-hvitt-bilder.
– Jeg trives veldig godt, jeg får delta i mye forskjellig hver eneste dag og hver eneste uke. Det er alltid noe spennende og interessant, mye å lære, sier Heggstad.
Roper ofte eureka i billedsamlingen
Morten Heiselberg er fotograf og seniorkonsulent ved billedsamlingen, en del av spesialsamlingene ved Universitetsbiblioteket i Bergen. Han jobber med fotografi, digitalisering, retusjering, digital restaurering og ferdigstilling av bilder for trykk.
– Det er en utrolig spennende jobb. Jeg har jobbet her i 20 år, og jeg finner fremdeles nye samlinger og nye spennende motiv hver dag, sier Heiselberg.
Morten Heiselberg jobber med fotografi, digitalisering, retusjering, digital restaurering og ferdigstilling av bilder for trykk. Foto: Gorm K. Gaare.
Det hender titt og ofte at han roper eureka når han stadig finner nye spennende bilder fra 1800-tallet. Blant en million fotografier er samlingen etter fotopioneren Knud Knudsen. Heiselberg har vært Paratmedlem alle årene ved billedsamlingen, han har også vært tillitsvalgt.
– Som tillitsvalgt var det spennende å se hvordan et stort universitet drives. En blir ofte som på en egen liten øy når en jobber på en spesialavdeling som dette, sier Heiselberg. Gjennom Parat har han et stort kollegialt miljø.
En internasjonal arbeidsplass
Soraya Jacques Rodrigues er malerikonservator ved Universitetsmuseet. Når Parat-bladet kommer på besøk er hun og kollegene i full sving med et utstillingsprosjekt til UiBs nye naturhistoriske museum som åpner i oktober.
– Vi tar imot gjenstander som skal stilles ut, fotograferer, rengjør og istandsetter for utstilling, sier Rodrigues.
Hun trives godt i jobben, og synes det er et godt arbeidsmiljø med 17 kolleger i avdelingen.
– Vi er veldig internasjonale, med folk fra England, Tyskland, Brasil – der jeg kommer fra – Sverige, og Danmark, sier Rodrigues. Som de fleste konservatorene er Rodrigues Parat-medlem.
Brasilianske Soraya Jacques Rodrigues setter pris på det internasjonale arbeidsmiljøet ved UiBs museumsavdeling. Foto: Gorm K. Gaare.
Tynnsliper steiner til 30 mikron
Irina Maria Dumitru er avdelingsingeniør ved Institutt for geovitenskap. Dumitru tok mastergrad i geovitenskap, og ble deretter ansatt ved instituttet. I sitt laboratorium tynnsliper Dumitru bergarter og mineraler.
– Vi sliper ned til de er 30 mikron, som er 0,03 millimeter. Tynnslip brukes mest til mikroskopering, identifikasjon av mineraler og analyse. Prøvene går til ulike forskere ved universitetet eller for eksempel i oljeindustrien, de ser etter karakteristikken i et oljereservoar, sier Dumitru.
Irina Maria Dumitru gikk fra mastergrad til fast jobb ved Institutt for geovitenskap. Foto: Gorm K. Gaare.
Hun er entusiastisk med tanke på utforskning av bergarter, og hun liker å mikroskopere når hun har slipt en steinprøve. Det er mye fysikk og kjemi i oppgavene hun står overfor i det daglige.
Selv om Irina Maria Dumitru jobber alene på laben, er hun en del av et større team ved instituttet.
– Jeg synes det er veldig kjekt å jobbe med det akademiske, sier hun. Og hun lovpriser miljøet i Realfagbygget for å være en internasjonal arbeidsplass.
– Jeg er jo innvandrer, og her på universitetet er vi utrolig mange som kommer fra forskjellige land, det er veldig kjekt, sier Dumitru.
– Hva betyr Parat for deg?
– Veldig mye. De har alltid vært der for meg hver gang det har vært spørsmål jeg vil ha svar på. Jeg har alltid funnet noen å snakke med. De er veldig velkommende og integrerende, ja jeg liker å være Paratmedlem